WWW.SUBSCENE.COM
SPODNJA ZALIVSKA POSTAJA, TORONTO 1966
EKIPA CRAZY SRBIN PRODUCTION VAM PREDSTAVLJA:
Z
ZV
ZVO
ZVOK
SEDANJOST
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production
Prevod in Priredba:BABA VANGA & CRAZY SRBIN (FACEBOOK: Crazy Srbin Production)
Ali si ti Kelly? -Da. -Vstopi.
Hvala ker si prišla. To je moj vnuk, Evan.
Dobro. Videnja so se dogajala v njegovi sobi.
V redu.
Naj vam prižgem luč.
Tako.
Evan, ali vedno vidiš duhove ponoči? -Evan! Evan! Evan! Pridi nazaj. Pridi.
Pridi.
Veste, on ni več isti odkar je umrla njegova mama.
Začel je imeti ta videnja.
Naša družina je živela v tej hiši, več kot 150 let.
Moj pradedek jo je zgradil.
Nikoli nisem slišal da bi kdo kdajkoli omenjal kakšne duhove in podobno.
Ali vas moti? -Ne, kar naprej.
Podeželjska kmetija.
Petletni deček ima ponavljajoča videnja duhov.
No pa gremo. Obsedena hiša.
Zadetek.
Ali je tukaj kje v bližini letališče?
Ne, v bližini ga ni, ne. Oddaljen je nekaj sto kilometrov, od tam kjer ste prišli.
Mogoče kaj manjšega, kot heliport? -Ne, ne da bi vedel.
In tukaj je večinoma kmetijska zemlja, kajne? -Da.
Kaj pa gojijo vaši sosedje? -Pšenico, nekaj jih goji žito, večinoma pa pšenico.
Ali so vaši sosedje pred kratkim začeli špricati pridelke ponoči, namesto podnevi?
Da, so. Ampak kakšne veze ima to s tem?
Duhovi ne obstajajo!
Zajtrk? -Vaša najljubša lovilka duhov, Kelly Johansen.
Živjo. Jedla bom malo kasneje.
Imam zgodbo za tebe. -Poslušam.
Videl sem nekaj v podzemni železnici. Ljudje pravijo da v tej postaji straši,
neka ženska ki so jo porinili ali pa je skočila pod vlak.
Postaja je od takrat zaprta. -Torej si ti videl njen duh?
Ne. -Kaj si pa potem videl?
To.
Kje je bilo to? -Spodnja zalivska postaja, Toronto.
Ljubica? -Moram iti. Imam sled o zgodbi. -Kaj?
Kam? -V Toronto, moram iti v Toronto.
Kdaj boš prišla nazaj domov? -Do današnje zabave, obljubim.
Sranje, Kell. Vzemi si že enkrat prost dan. -Kmalu. Kmalu bom to naredila.
Spodnja zalivska postaja, prosim.
Ta postaja ne obstaja več, ker so jo prenovili.
Vem. Hočem samo da me pripeljete najbližje vhodu, kar se da. -V redu.
Živjo mama. -Torej, kako si kaj danes, ljubica?
V redu. -Ali si prepričana?
Bila sem v redu na današnji dan vsako leto, že preteklih 30 let, resno.
V redu sem. -Prav.
Ali je to vse, ker moram res iti?
Seveda. Če me boš potrebovala. -Da, saj vem.
Adijo.
Torej, kaj vas je pripeljalo v Kanado?
Pišem zgodbo o zapuščeni postaji podzemne železnice. -Ali res? O čem pa?
No, dejstvo je da ljudje govorijo da tam straši.
Da, zato ji pa pravijo postaja duhov.
Ali ste bili tam spodaj? -V bistvu sem, ampak to je bilo že dolgo časa nazaj.
Samo nekaj let za tem, ko je tista gospa umrla tam na progi.
Mislim da je bilo leta 1969. -Ali ste kaj vedeli o tisti ženski? Tista, ki je umrla.
Veste, nekateri ljudje pravijo da je bila v psihijatrični ustanovi,
ki pa je povezana z dvema postajama s podzemnimi tuneli.
Ampak jaz ne poznam dejstev, vem samo to kar sem slišal.
Še kaj drugega? -Nekateri pravijo, da je bila noseča.
Rodila je dvojčke, eden se je rodil mrtev. In oče ni nikoli prišel na obisk.
Mislim da se ji je nekega dne samo utrgalo.
Ali se je kaj zgodilo, ko ste bili tam spodaj?
Skupaj z mojimi prijatelji smo se vtihotapili notri. -In?
ZEMLJEVID PODZEMNE ŽELEZNICE MESTA TORONTO
PREPOVEDANO OBMOČJE! VSTOP SAMO ZA POOBLAŠČENE OSEBE!
Sem v zapuščeni postaji spodnje zalivske železnice, ki naj bi domnevno strašila.
Postaja duhov. Ni tako strašno.
Kaj pa počnete tukaj spodaj? -Tudi vas bi lahko isto vprašala?
Ali tukaj spodaj kdaj kaj čutite? Kaj pa?
Kot neke vibracije ali pa bolečine v ušesih?
Ali kdaj kaj vidite? -Kot duhove?
Kot dekle v rdečem. -Kdo? -Tako so ji pravili, tista gospa ki je skočila.
Bila je prekrita z krvjo, ko so jo našli. -Aha.
Ampak mi nikoli ne gremo daleč tja spodaj, kjer je umrla.
Kje pa je to?
Moramo iti v tisto smer. Ampak je zelo daleč.
Ali greste? -Da, se vidimo kasneje.
Ne če vas bo ona prva videla.
Ali vam starši niso povedali? Da takšne stvari kot so duhovi ne obstajajo!
Legenda pravi, da ženska prekrita s krvjo hodi po tej podzemni postaji.
Do sedaj sem videla samo podgane in najstnike. Urbana legenda se odkriva.
Vidim molje. Zvočni signali so definitivno manjši od 20 hertzov. Strašljivo nizki.
Halucinacije. Odkrivamo.
Halo? Ali je nekdo tukaj?
Daj no.
Halo? Ali ste vi gospa, ki je prijavila truplo? -Da.
Kako vam je ime, gospodična? -Kelly Johansen.
Naslov? -Potujoč.
Dobro, kar pokažite nam pot! -Ali je nekdo klical zaradi trupla?
Ravnokar sem hotel preveriti. -Seveda.
Detektiv Richards. Ali je to oseba, ki je prijavila zadevo? -Da.
Od tukaj naprej bom jaz prevzel. Lahko greste.
Prepuščam vam. Gremo!
Za vami.
Torej, kaj točno počnete tukaj spodaj? Ali niste videli znakov?
Da, videla sem znake. -Samo jih pač ne upoštevate?
Tukaj spodaj se samo sprehajam. Tukaj smo.
Bil je tukaj. -Ali ste prepričani da je to pravi kraj?
Prepričana sem da vem, kaj sem videla. -No, mi sedaj vidimo drugače.
Zakaj mi ne bi povedali, kaj zares počnete tukaj spodaj?
V redu, vi ne verjamete da se sprehajam tukaj.
Kot prvo vi nimate nahrbtnika, ampak potovalko.
Katera izgleda kar obsežna, in v njej je srhljiva lutka.
Ali bi mi povedali, kaj drugega še imate tam notri? -Ali je sploh pomembno?
Tam je bilo truplo, sedaj ga pa ni.
V redu, preučujem zvočne valove.
Paranormalno aktivnost, to počnem. Pišem knjige, imam blog.
V redu, sedaj pa že gremo nekam.
No, če ste vi strokovnjakinja, kaj vi mislite kako je truplo izginilo?
V redu, imate en dan časa da potrdite ali ovržete karkoli hočete.
In drugače, ali boste vrgli knjigo v mene? -Da, nekaj takega.
Bodite previdni tukaj spodaj, tisti znaki niso tam brez razloga.
Truplo ki je izginilo. Molji, ki pa v resnici niso tam.
Halucinacije. Glavoboli. Izčrpanost.
Mogoče so zvočni valovi tukaj bolj močni, kot sem pa mislila.
Pepel pepelu. Prah prahu.
Mrtvi človek v omari.
Baterije se hitreje izrabijo tukaj spodaj.
Nore halucinacije. Psihično lahko čutim zvočne valove,
kot kdajkoli in kjerkoli prej. Energijski vrtinec.
Zelo napeto.
No, nisem te hotel prestrašiti.
Je že v redu. Nisem vedela, da je nekdo tukaj spodaj.
Jaz pridem sem spodaj vsake toliko časa da zamenjam žarnice.
Vse običajno pregorijo ob istem času.
Izgleda da je to izguba časa, ker očitno naj ne bi bilo nikogar tukaj spodaj.
Ampak, jaz samo delam tisto kar mi rečejo.
Jaz sem Clinton Jones.
Kelly Johansen.
Bolje da grem naprej proti drugi žarnici.
Ali ste vi kdaj videli kaj tukaj spodaj?
Kaj pa?
Kaj pa vi počnete tukaj spodaj?
Poskušate ujeti duha? -Nekaj takega.
Pridite. Naj vam nekaj pokažem.
Tukaj se konča pokopališče. -To je pokopališče?
Mislil sem, da si vedela.
Veliko ljudi pride sem spodaj. Iščejo duhove.
Odkar je prišla novica, da je bila ta postaja zgrajena na Potters field.
Ali je bil Potters field pokopališče?
Ne, bilo je pokopališče za brezverne.
Za revne. In osamljene.
Torej so potem oni zgradili, kar čez njega?
Nekaj takega. Nekateri mu pravijo, pokopališče tujcev.
Pokopališče je bilo uradno zaprto leta 1855.
Sorodniki so dobili možnost,
da zahtevajo premestitev trupel.
Torej so bila trupla premeščena?
Tista, ki so bila zahtevana so premaknili.
In neznana trupla so pustili tam. -Takšne so govorice.
Bilo naj bi jih okoli 5000.
Kaj točno vas je pripeljalo sem spodaj?
Pošteno?
Mislim da sem vedela, sedaj pa nisem več tako prepričana.
Prepričan sem, da boste izvedeli.
Bolje, da grem naprej.
Mogoče se še kdaj vidimo. -V redu.
Kell?
Kelly?
Nove informacije. Podzemna postaja je bila zgrajena na Potters Field.
Pokopališče za družbeno nesprejemljive. Zgodba se zapleta. Tako utrujena.
Ampak ne bom odšla brez odgovorov.
Pomagaj mi.
Infrasonična meritev je veliko pod ljudskim pragom.
Oseba lahko preživi le nekaj ur na tej stopnji.
Največ 4 do 5 ur. Infrasonični vrtinec.
Opozorilni znaki imajo sedaj smisel.
Ali mi boš pomagala?
Če veš kdo je to, potem tudi veš kaj moraš narediti.
Sranje Kell, daj no.
Ti nisi resnična.
Pomagaj mi. -Emily?
Pomagaj mi.
Ne.
Slike niso resnične, karkoli že so. Vidim stvari. Gospo brez oči.
Zvokovi se igrajo z mano.
Kaj?
Kako vam lahko pomagam? -Da, rad bi let iz Detroita za Toronto.
Gospa Johansen? Gospa Johansen, ali ste še vedno tukaj spodaj?
Gospa Johansen?
Jaz sem. Detektiv Richards. Prej smo se spoznali.
Torej, kaj se je zgodilo? -Ne vem.
Videla sem žensko. -Kako je pa izgledala?
Samo obris, kot dim samo brez oči.
Ali ste videli še kaj drugega?
Ne, nič drugega.
Kaj je pa z vašim raziskovanjem? Kaj ste našli?
Nekaj česar še nikoli nisem videla.
To je pod pragom bilokaterega infrasoničnega zvoka,
ki sem ga kadarkoli posnela. -Kaj to pomeni?
To je tip zvoka. Zvok ki je pod pragom ki ga lahko sliši človek,
v bistvu se ga ne da slišati, lahko se ga pa čuti.
Raziskovalci, ljudje kot sem jaz verjamejo, da takšen tip zvoka povzroča videnja duhov,
ki pa so v resnici halucinacije.
Kako pa to deluje? -Zvok povzroča vibracije.
Vibracije ki povzročajo nenadno premikanje oči, premikanje okoli vas.
Če je ta tip zvoka dovolj močan, lahko skrivi železo ali pa zdrobi avto.
Tukaj je še ena drugačna misel.
Ljudje ki mislijo da zvok povzročajo duhovi.
Da ta frekvenca odpre nekakšen portal na drugo stran, kar pa je seveda zelo smešno.
Torej vi ne verjamete, da so duhovi resnični?
Že celo svojo karijero dokazujem da niso.
Zakaj bi ta prostor imel takšen tip zvoka?
Ta postaja, zato ker je pod vplivom drugih delujočih postaj,
in potem služi kot nekakšna posoda za ta tip zvoka.
Torej kako bi potem dokazali, da so za to kar vidijo ljudje, krivi te zvočni valovi?
Gledala sem zemljevid tunelov,
in tam je neko območje, ki je zelo odaljeno od postaje.
Mislim, da bi valovi tam morali biti najmočnejši.
Lokacija tiste sobe je tam, kjer se vsi trije tuneli združijo.
Mislim da bodo bili tam tako močni, da bomo lahko posneli halucinacije.
Jaz sem za, če ste tudi vi.
Ej, pustil sem vas spati malo. Mislil sem, da bi vam prišlo prav.
Da. -Ali ste prepričani da boste zmogli to? -Da, prepričana sem.
Ali ste vi prepričani? Lahko bi bili doma v topli postelji. -Ne, jaz sem nespečnež.
Naredimo to. -V redu.
Torej, kaj ste iskali tukaj? -To je tukaj. To je konec postaje.
Tista soba tam na koncu. -Prav. Da, že vidim.
In kaj potem?
Potem upamo da bomo lahko posneli infrasonične valove,
da še enkrat dokažemo paranormalno radovednim,
da takšne stvari kot so duhovi ne obstajajo,
in da ta stvar, ki ji pravijo postaja duhov,
da je to pravzaprav samo umazana jama polna zanimivih grafitov.
Torej potem ljudje ne bodo hodili več sem dol, kajne?
Seveda, razen če ne bom mogla dokazati da je to prevara.
Ampak to ni možnost, ali je?
Torej, kaj ste vi? Ali verjamte, ali ne?
V bistvu nisem veliko razmišljal o tem.
Zelo nadležno. Tam zadaj sem še imela polen internetni signal,
ampak tukaj spodaj ga pa ni več.
Kaj počneš? -Dokumentiram mojo dejavnost.
Rada podkrepim svoje zgodbe s slikami. -In kaj imajo grafiti opraviti s tvojo zgodbo?
To niso samo nekakšni grafiti. To je zloglasna gospa v rdečem.
Kako pa vi to veste? -Videla sem nekaj fotografij na internetu.
Nekaj fotografij? -Ne! Fotografije ne obstajajo.
In kako bi pa vi to vedeli, detektiv?
Mislila sem da vas zgodbe o duhovih ne zanimajo.
Kaj se je zgodilo? -Mislim da se je samo luč pokvarila.
Stari prsti.
Luči tam zadaj še vedno ne delajo. -Delam na tem.
Da, prepričan sem da se nikamor ne mudi s popravilom.
Še posebno zato, ker tukaj spodaj ne bi smelo biti nikogar.
Spravil se bom na delo.
Pridi, gremo.
Odpeljite me na spodnjo zalivsko postajo.
Predvidevam da ne potrebujete zemljevida. -Kdo ste vi?
Ni važno kdo sem jaz. Prav?
Edino kar je važno je, da midva hočeva isto stvar.
Prav? -Kaj pa hočete?
Ne, zakaj ste mi lagali. Zakaj ste se obnašali, kot da nič ne veste o tem kraju?
Poglejte, samo ena stvar me zanima.
In ta ena stvar je, da vi dokažete da tukaj spodaj ni nobenih duhov.
Enostavno. -In kaj če ne morem?
Zakaj pa ne bi mogli? Mislim, to je tisto kar vi počnete, ali ni tako?
Razen če ste si premislili, in sedaj verjamete v duhove. Ali verjamete?
Ne! Jaz ne verjamem v duhove! -V redu.
Potem pa lahko naredite to.
Zakaj vas toliko skrbi glede tega? -To vas nič ne zanima!
Samo to morate dokazati, prav? In ne potrebujem nobenih slik grafitov,
ali pa videjev da pridejo na splet.
Oh, moj Gospod. Ti si tisti.
To si bil ti. Ti si mi poslal fotografije,
ti si me kontaktiral, ti si mi poslal sporočila!
Kako si sploh vedel?
Ni bilo tako težko izvedeti.
In, sedaj. Razumem.
Moralo je biti zelo strašno za 8 letnico.
Mislim nikoli niso zaključili tistega primera, kajne?
Zato pa ste vi potem končali v ustanovi.
Poglejte, samo upoštevajte načrt, in potem boste lahko odšli od tukaj.
Zakaj počnete to? -Saj veste zakaj počnem to,
hočem da naredite tisto, kar ste prišli narediti sem. Razkriti zadevo.
Povejte vsem tem ljudem da so to samo zvočni valovi,
in podobno sranje o katerem pišete. Premaknite se.
Dajmo.
Nočem te poškodovati. Ampak te bom!
Samo držite se načrta, in obadva bova odšla od tukaj.
V redu? Vstanite.
Premaknite se.
Kaj? -To je to. -Kako pa veš?
Lahko čutim.
In kaj sedaj? Lahko zaznate zvok, kajne?
Prav, na žalost bo eden od naju moral ostati tukaj zunaj da izmeri valove,
medtem ko bo šel drugi notri.
Kaj se dogaja? -Ne vem, verjetno mora biti kakšna nesreča.
Ali si pripravljen? -Da, pripravljen sem.
Detektiv, pojdite stran od tam! -Mama? -Detektiv!
Mama, ne odhajaj. Prosim. -Detektiv! Detektiv! -Mama!
Detektiv, pojdite stran od tam! Pojdite stran od tam!
Pomagaj mi.
Sranje Kell, bil sem zelo v skrbeh.
Tukaj spodaj se nekaj dogaja. Potrebujem pomoč. -V redu. V redu.
Samo probaj ostati mirna, prav? Ali lahko prideš ven?
Ne vem.
Potrebujem te. Prihajam po tebe, prav? Samo zdrži tam.
Probaj se osredotočiti da najdeš izhod od tam, prav?
Kell? Kell! Sranje.
V katero smer naj grem? -Peš, ali ste nori? Do tja je več kot 6 kilometrov.
Samo ugodite mi. -Ali vidite tiste stavbe, pojdite proti njim.
Claudette Irving.
Ophelia Laure.
Colin Jones.
Oni niso resnični.
911, nujna pomoč. -Moja zaročenka je v spodnji zalivski postaji.
Mislim da je obtičala. -Ali je zaklenjena notri, gospod? -Ne vem.
Ali je vaši zaročenki ime, Kelly Johansson? -Da! Da, je!
Očitno je prej klicala o lažni prijavi.
Gospod, naj vas opomnim da je zavajanje predstavnikov zakona kriminalno dejanje!
Kaj? -Halo? -Sranje. Sranje.
Kdo je tam?
Ali te je strah, Kelly?
Ni ti treba biti.
Tukaj sva, da si pomagava.
V mitologiji molji predstavljajo nemirni duh, izgubljeno dušo.
Kelly!
Kell!
Kelly!
Oh, hvala Gospod. Ali si v redu?
Morala bi ji pomagati. Vsem bi morala pomagati.
Mislim da so me zato pripeljali sem. -Pomagati komu? -Duhovom.
Kell ljubica, ti ne razmišljaš jasno. Samo počakaj da pridem do tja, blizu sem.
V tunelih sem. -To mora biti narejeno, zmanjkuje mi časa.
Ali je to nekako povezano z Emily?
Kell? -Da, tukaj sem. Ne vem. Mogoče. Mislim, da ne.
Nisem vedel kateri dan je. Žal mi je.
Ali misliš, da si to zamišljam? -Pomagaj mi razumeti. Samo počakaj, da pridem tja.
Samo povej mi, kako naj te najdem. -Tam je znak za izhod.
On sveti. Videla sem ga, ko sem prišla sem dol.
Najdi ta vrata. -Prav. Dobimo se tam.
Ali je kdo tam?
Emily? Ali si to ti?
Cam?
Ethan, ona je tukaj spodaj. -Kdo je tam spodaj? -Emily.
To moram narediti sedaj. -Kell, prosim.
Ne, poslušaj. Obstaja neka soba. Vodila me je do tja.
Kako te je vodila do tja? -Sledila sem ji.
Kell, prosim. -Ne, poslušaj. Moraš mi verjeti.
V redu. V redu. Ampak samo dokler ni nevarno.
Kmalu bom tam, našel te bom. -Zvok je najmočnejši tam notri.
Kell, ne!
Sranje!
Kelly!
Odnesi to na mesto, ki ga je določila ona, in potem odidi.
Kelly?
Kelly!
Imam te. Imam te. -Moram iti k njej. Moram rešiti Emily. Moram ji pomagati.
Ne, ne , ne. Kell prenehaj, konec je.
Ni konec, umrla bo tam notri. -Srček, prosim. Emily ni več.
Ne sili me da počnem to.
Poslušaj me. Emily ni umrla.
Emily sploh ni obstajala.
Kelly?
Oh, moj Gospod! Ne! Oh, moj Gospod!
Rešila me je. -Da. Rešila te je.
Ej.
Realnost je, da so duhovi tam. Povsod okoli nas so.
Nekateri so tam, da nas pomagajo voditi.
Nam pomagajo iti na drugo stran. In tudi mi pomagamo njim, da pridejo tja.
Njihov zvok nas naredi, da vidimo karkoli moramo videti.
Kaj je v naših mislih.
Včasih je življenje preveč, zato se osredotočimo na nekaj drugega.
Gremo nekam drugam. Ampak ta drugi kraj je zelo resničen,
in tam so tudi drugi skupaj z nami, da nam pomagajo da gremo naprej.
Še zadnjič se vam oglašam. Kelly Johansen.
In, kaj sedaj? -Sedaj bom pa poiskala novo službo.
Počakaj malo, o tem moram razmisliti.
Nisem pristal na to, da se poročim z nezaposlenim dekletom!
Torej, sedaj pa hočeš da delam?
Kaj bi pa Kelly Johansen počela brez njenega dela?
Žalostno, ampak resnično.
Imam zgodbo za tebe.
V moji kleti je duh.
Prevod in Priredba:BABA VANGA & CRAZY SRBIN (FACEBOOK: Crazy Srbin Production)
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production
WWW.SUBSCENE.COM